Studiul+tranzistoarelor+bipolare

Studiul tranzistoarelor bipolare ** A2. Funcţiile şi conexiunile T.B ** a) Funcţia de amplificare
 * A2.1 Funcţiile T.B **

Ø Când tranzistorul este polarizat astfel încât să lucreze în regiunea activă, acesta poate amplifica atât un semnal de formă continuă cât şi un semnal de formă alternativă

Ø Când tranzistorul funcţionează în regim activ normal

Figura A2.1 Funcţia de amplificare a tranzistorului bipolar în conexiunea EC   a) Funcţia de comutare   Ø Tranzistorul bipolar când lucrează în regim de comutaţie, trece alternativ din starea de blocare în starea de saturaţie.

Ø În starea de blocare, când joncţiunea bază-emitor nu este polarizată direct, tranzistorul se comportă ca un întrerupător deschis şi prin el nu circulă curent Ø În starea de saturaţie, când joncţiunea bază-emitor este polarizată direct, tranzistorul se comportă ca un întrerupător închis şi prin el circulă un curent

Figura A2.2 Funcţia de comutare a tranzistorului bipolar în conexiunea EC

** A2.2 Conexiunea emitor comun ** În această conexiune EMITORUL este comun intrării şi ieşirii circuitului. Conexiunea este utilizată în circuitele de amplificare în tensiune, curent şi putere. Este cea mai utilizată conexiune, deoarece are cea mai eficientă combinaţie de amplificare în tensiune şi curent. Mărimile caracteristice conexiunii emitor comun: Ø impedanţa de intrare este medie (500 Ω -1500 Ω) Ø impedanţa de ieşire este mare (30 kΩ – 50 kΩ) Ø amplificarea în curent mare (10 – 100 Ø amplificarea în tensiune mare (peste 100)  Ø amplificarea în putere foarte mare (până la 10.000)  Ø semnalul de ieşire este defazat cu 180° faţă de semnalul de intrare   Figura A2.3 Conexiunea emitor comun   ** A2.3 Conexiunea bază comună **   În această conexiune BAZA este comună intrării şi ieşirii, semnalul de intrare este aplicat pe emitor iar semnalul de ieşire este cules de pe colector. Amplificarea în curent (α-alfa) este raportul dintre curentul de ieşire şi curentul de intrare.

Mărimile caracteristice conexiunii bază comună:

Ø impedanţa de intrare este mică (30 Ω -160 Ω) Ø impedanţa de ieşire este mare (250 kΩ – 550 kΩ) Ø amplificarea în curent unitară (1) Ø amplificarea în tensiune mare (până la 1000) Ø amplificarea în putere mare (până la 1000) Ø semnalul de ieşire este în fază cu semnalul de intrare Figura A2.4 Conexiunea bază comună

** A2.4 Conexiunea colector comun **

În această conexiune COLECTORUL este comun intrării şi ieşirii, semnalul de intrare este aplicat pe bază iar semnalul de ieşire este cules de pe emitor. Conexiunea se mai numeşte şi repetor pe emitor, deoarece tensiunea de ieşire este aproximativ egală cu tensiunea de intrare.

Mărimile caracteristice conexiunii colector comun: Ø impedanţa de intrare este mare (2 kΩ - 500 kΩ) Ø impedanţa de ieşire este mică (50 Ω – 1500 Ω) Ø amplificarea în curent mare (peste 10) Ø amplificarea în tensiune unitară (1) Ø amplificarea în putere mare (peste 10) Ø semnalul de ieşire este în fază cu semnalul de intrare Conexiunea colector comun se utilizează când se doreşte o rezistenţă de intrare foarte mare şi o rezistenţă de ieşire mică.  Figura A2.5 Conexiunea colector comun